Це був звичайний будній день у Києві. Я, тоді 12 річна дівчинка, виходила зі столичного метро на Арсенальній і побачила інсталяцію, що глибоко вразила мене: на площі серед натовпу людей височів величезний кран-змішувач. Той, який ми щодня бачимо у своїх ванних кімнатах або кухнях, тільки набагато більший. Довкола крану рішуче протестували люди із плакатами та банерами, вимагаючи від київської влади впровадження нової, більш якісної технології по очистці води у місті. Так я вперше наживо побачила акцію Грінпіс, яка врізалася мені в пам’ять як щось видовищне і неймовірне.
Пройшло 30 років і сьогодні я очолюю новий офіс Грінпіс в Україні. Тоді, будучи підлітком біля київського метро, я навіть не могла собі це уявити. Але бажання зберегти природу і допомогти моїй країні у найважчі часи привели мене до того того, щоб стати директоркою офісу Грінпіс Україна. Я неймовірно пишаюся цією можливістю і сміливістю найвідомішої екологічної організації планети офіційно розпочати роботу в країні, де триває війна.
З плином часу це забулося, але я хочу нагадати: екологічні активісти в Україні завжди були на передовій значущих подій для України. Коли у 1986 році трапилася Чорнобильська катастрофа, українські екологічні активісти знайшли у собі сміливість організувати масовий антиядерний рух. Велелюдні мітинги, направлені проти роботи ядерних об’єктів, показали – масово протестувати у Радянському союзі можливо, висловлювати свою позицію можливо, добиватися своїх цілей можливо! Екологічні сміливці вже тоді зупинили будівництво Чигиринської АЕС, додаткових блоків на Хмельницькій АЕС та навіть майже готової АЕС в Криму.
Тоді екологічний рух надихнув українців на те, щоб не боятися протестувати. Так, крок за кроком, український активізм міцнішав, з’являлися нові його віхи, сенси та форми. І, зрештою, перемога над страхом і прагнення жити у країні, де ти можеш висловлюватися і діяти вільно, призвели до падіння імперії Радянського союзу та настання незалежності в Україні.
Сьогодні, коли у розпал російського вторгнення відкривається офіс Грінпіс Україна екологічні активісти знову демонструють, що не бояться. В умовах щоденних обстрілів українських міст, постійних відключень електроенергії та води, українська команда разом із нашими колегами зі всього світу доводить, що ми сміливі відстоювати цінності свободи, демократій, право на захисту природи. Вірю, що екологічний рух в Україні знову набере обертів у цей кризовий момент і буде готовий творити зміни, відстоювати демократичну країну вільну від колоніального впливу росії.
У вересні 1971 року відважні чоловіки та жінки з Greenpeace продемонстрували світові, що вони можуть зупинити зло та об’єднати навколо своїх ідей мільйони людей по всьому світу. Сьогодні нас надихають наші колеги по мережі Greenpeace, їхня історія, сміливі кампанії, а також багато відважних екологічних активістів по всьому світу, щоб творити нову екологічну історію та перемогу у власній країні.
![](https://www.greenpeace.org/static/planet4-ukraine-stateless/2024/09/9ec56f89-artboard-1-992x1024.png)
Директорка офісу Greenpeace в Україні
Наталія Гозак